A leges Liciniae Sextiae a Római Köztársaság i. e. 368–366 között meghozott törvényei. Ezek a törvények – Titus Livius elbeszélése alapján[1] – Licinius Stolo és Sextius néptribunusok kezdeményezésére születtek meg, és a következő törvényjavaslatokat foglalták magukba:
- Az adósok helyzetét könnyítették azzal, hogy a már kifizetett kamatokat beszámítják a tőke összegébe.
- 500 iugerumban maximálták az ager publicusból egy pater familias által maximálisan elfoglalható terület nagyságát.
- Lehetővé tették, hogy a két consuli tisztség egyikét plebeius töltse be.
- ↑ Titus Livius: A római nép története a város alapításától